farnostkrumvir.com

Leona / sv. Epafrodit (5. neděle postní)
2026-03-22
Ez 37,12-14
Zl 130(129)
Rim 8,8-11
Jan 11,1-45
Barva: Fialová
1. ČTENÍ Ez 37,12-14
Vdechnu vám svého ducha a ožijete.
Čtení z knihy proroka Ezechiela.
Toto praví Hospodin Bůh:
„Hle, já otevřu vaše hroby, vyvedu vás z nich, můj lide, a přivedu vás do izraelské země. Tu poznáte, že já jsem Hospodin, až otevřu vaše hroby a vyvedu vás ven, můj lide! Vdechnu vám svého ducha a ožijete, usídlím vás ve vaší zemi, a tak poznáte, že já, Hospodin, jsem to řekl a vykonal“ – praví Hospodin.
Žl 130(129),1-2.3-4.5-6a.6b-8 Odp.: 7
Odp.: U Hospodina je slitování, hojné je u něho vykoupení.
Z hlubin volám k tobě, Hospodine, Pane, vyslyš můj hlas!
„Tvůj sluch aď je nakloněn k mé snažné prosbě!
Odp.
Budeš-li uchovávat v paměti viny, Hospodine, Pane, kdo obstojí?
Ale u tebe je odpuštění, abychom ti mohli v úctě sloužit. Odp.
Doufám v Hospodina,
duše má doufá v jeho slovo, má duše čeká na Pána
více než stráže na svítání.
Odp. Více než stráže na svítání aď čeká Izrael na Hospodina, neboď u Hospodina je slitování, hojné je u něho vykoupení.
On vykoupí Izraele ze všech jeho provinění.
Odp.
2. ČTENÍ Řím 8,8-11
Sídlí ve vás Duch toho, který z mrtvých vzkřísil Ježíše.
Čtení z listu svatého apoštola Pavla Římanům.
Bratři!
Ti, kdo žijí svému tělu, nemohou se líbit Bohu. Ale vy žijete ne podle těla, nýbrž podle Ducha, jestliže skutečně ve vás přebývá Duch Boží.
Kdo totiž nemá Kristova Ducha, ten není jeho. Je-li však ve vás Kristus, tělo je podrobeno smrti kvůli hříchu, ale duch je (plný) života, protože je ospravedlněn. A když sídlí ve vás Duch toho, který z mrtvých vzkřísil Ježíše, pak ten, který vzkřísil z mrtvých Krista Ježíše, probudí k životu i vaše smrtelné tělo svým Duchem, který sídlí ve vás.
EVANGELIUM Jan 11,1-45
Já jsem vzkříšení a život.
Slova svatého evangelia podle Jana.
Byl jeden nemocný, Lazar z Betánie, vesnice, kde bydlela Marie a její sestra Marta. To byla ta Marie, která pomazala Pána olejem a utřela mu nohy svými vlasy. Ten nemocný byl její bratr Lazar. Sestry tedy poslaly k Ježíšovi se vzkazem: „Pane, ten, kterého miluješ, je nemocný.“ Když to Ježíš uslyšel, řekl: „To není nemoc k smrti, ale k slávě Boží, aby jí byl oslaven Boží Syn.“
Ježíš měl rád Martu a její sestru i Lazara. Když tedy uslyšel, že je nemocný, zůstal ještě dva dni v místě, kde byl. Potom teprve řekl svým učedníkům: „Pojďme znovu do Judska! “
Učedníci mu odpověděli: „Mistře, nedávno tě chtěli židé ukamenovat – a zas tam jdeš?“
Ježíš na to řekl: „Nemá den dvanáct hodin? Kdo chodí ve dne, neklopýtne, protože vidí ve světle tohoto světa. Kdo však chodí v noci, klopýtne, protože v něm není světlo.“
Po těch slovech ještě dodal: „Náš přítel Lazar spí, ale jdu tam, abych ho probudil.“
Učedníci mu řekli: „Pane, jestliže spí, uzdraví se.“ Ježíš však mluvil o jeho smrti, ale oni mysleli;,, že mluví o skutečném usnutí.
Ježíš jim tedy řekl otevřeně: „Lazar umřel. A jsem rád, že jsem tam nebyl, kvůli vám, abyste uvěřili. Ale pojďme k němu!“
Tomáš – řečený Blíženec – vyzval ostatní učedníky: „Pojďme i my, aď zemřeme s ním!“
Když Ježíš přišel, shledal, že Lazar je už čtyři dny v hrobě. Betánie byla blízko Jeruzaléma, jen asi patnáct honů od něho. K Martě a Marii přišlo mnoho židů, aby je potěšili v žalu nad bratrem.
Když Marta uslyšela, že Ježíš přichází, chvátala mu naproti. Marie zůstala v domě. Marta řekla Ježíšovi: „Pane, kdybys tu byl, můj bratr by neumřel. Ale vím dobře i teď, že aď bys žádal Boha o cokoli, Bůh ti to dá.“
Ježíš jí řekl: „Tvůj bratr vstane.“
Marta mu odpověděla: „Vím, že vstane při vzkříšení v poslední den.“
Ježíš jí řekl: „Já :jsem vzkříšení a život. Kdo věří ve mne, i kdyby umřel, bude žít, a žádný, kdo žije a věří ve mne, neumře navěky. Věříš tomu?“
Odpověděla mu: „Ano, Pane, věřím, že ty jsi Mesiáš, Syn Boží, který má přijít na svět.“
Po těch slovech odešla, zavolala svou sestru Marii stranou a řekla jí: „Mistr je tu a volá tě.“ Jak to Marie uslyšela, rychle vstala a šla k němu. Ježíš totiž dosud nedošel do ves nice, ale byl ještě na tom místě, kam mu Marta přišla naproti. Když uviděli židé, kteří byli u Marie v domě a těšili ji, že rychle vstala a vyšla, šli za ní; mysleli si, že jde k hrobu, aby se tam vyplakala.
Jakmile Marie došla tam, kde byl Ježíš, a uviděla ho, klesla mu k nohám a řekla mu: „Pane, kdybys tu byl, můj bratr by neumřel.“
Když Ježíš viděl, jak pláče ona a jak pláčou i židé, kteří přišli zároveň s ní, v duchu byl hluboce dojat, zachvěl se a zeptal se: „Kam jste ho položili?“
Odpověděli mu: „Pane, pojď se podívat! “ Ježíš zaplakal. Židé říkali: „Hle, jak ho miloval!“ Ale někteří z nich řekli: „Copak nemohl ten, který otevřel oči slepému, také dokázat, aby on neumřel?“
Ježíš byl znovu hluboce dojat a přišel ke hrobu. Byla to jeskyně a na ní ležel kámen.Ježíš řekl: „Odstraňte ten kámen!“
Sestra zemřelého Marta mu namítla: „Pane, už zapáchá, vždyď je tam čtvrtý den.“Ježíš jí odpověděl: „Řekl jsem ti přece, že budeš-li věřit, uvidíš slávu Boží.“ Odstranili tedy kámen. Ježíš obrátil oči vzhůru a řekl: „Otče, děkuji ti, že jsi mě vyslyšel. Já jsem ovšem věděl, že mě vždycky vyslyšíš. Ale řekl jsem to kvůli zástupu, který stojí kolem mě, aby uvěřili, že ty jsi mě poslal.“ Po těch slovech zavolal mocným hlasem: „Lazare, pojď ven! “ Mrtvý vyšel, ovázán na nohou i na rukou pruhy plátna a s tváří omotanou šátkem. Ježíš jim nařídil: „Rozvažte ho a nechte odejít!“
Mnoho z těch židů, kteří přišli k Marii a uviděli, co (Ježíš) vykonal, v něj uvěřilo.

Radek / bl. Serapion (sobota 4. postního týdne)
2026-03-21
Jer 11,18-20
Zl 7
Jan 7,40-53
Barva: Fialová

Světlana / sv. Archip (pátek 4. postního týdne)
2026-03-20
Mdr 2,1a.12-22
Zl 34
Jan 7,1-2.10.25-30
Barva: Fialová

Josef / Slavnost sv. Josefa
2026-03-19
2Sam 7,4-5a.12-14a.16
Zl 89(88)
Rim 4,13.16-18.22
Mt 1,16.18-21.24a

Barva: Bílá

Mše svatá v 18:00

Úmysl: Na poděkování společného života

PRVNÍ ČTENÍ 2 Sam 7, 4 – 5a. 12 – 14a. 16
Pán Bůh mu dá trůn jeho předka Davida.
Čteni z druhé knihy Samuelovy.
Hospodinovo slovo se ozvalo k Nátanovi: „Jdi a řekni mému služebníku Davidovi: Tak praví Hospodin: Až se na-plní tvé dny a uložíš se ke svým otcům, vzbudím po tobě po-tomstvo, které vzejde z tvých útrob, a upevním jeho králov-ství. Postaví dům mému jménu a já upevním jeho královský trůn navěky. Já mu budu otcem a on mi bude synem. Tvůj dům a tvé království potrvá přede mnou navěky, tvůj trůn bude pevný navždy.“
Žl 89 (88), 2 – 3. 4 – 5. 27 + 29 Odp.: 37
Odp.: Jeho potomstvo potrvá navěky.
Na věky chci zpívat o Hospodinových milostech,
po všechna pokolení hlásat svými ústy tvou věrnost. Řekl jsi totiž: „Navěky je založena milost.“
Na nebi jsi upevnil svou věrnost. Odp.
„Smlouvu jsem sjednal se svým vyvoleným, přísahal jsem Davidovi, svému služebníku: Na věky zajistím tvůj rod a tvůj trůn zbuduji na všechna pokolení.
Odp.
On mě bude vzývat: Ty jsi můj otec, můj Bůh a skála mé spásy.
Navěky mu zachovám svou milost, má smlouva s ním platit nepřestane.“ Odp.
DRUHÉ ČTENÍ Řím 4, 13. 16 -18. 22
Uvěřil, ačkoli už nebylo naděje.
Čtení z listu svatého apoštola Pavla Římanům.
Bratři!
Abrahámovi a jeho potomstvu se dostalo zaslíbení, že bude dědicem světa, ale ne v závislosti na zákoně, nýbrž proto, že byl ospravedlněn na základě víry.
A proto (se člověk stává dědicem) na základě víry, a tím z milosti, poněvadž tak je ono zaslíbení jisté pro všechny, potomky, a to nejen pro ty, kteří mají Zákon, ale i pro ty, kteří mají víru jako Abrahám. Vždyď on je naším společným otcem – jak to stojí v Písmu: „Ustanovil jsem tě za otce mno-ha národů“ – před Bohem, kterému on uvěřil, že oživuje mrtvé a volá k bytí to, co není. Ačkoli už nebylo naděje, on přece doufal a uvěřil, že se stane otcem mnoha národů, pro-tože mu bylo řečeno: „Tak četné bude tvé potomstvo!“
A proto „mu to bylo uznáno za spravedlnost“.
EVANGELIUM Mt 1, 16. 18 – 21. 24a
Josef udělal, jak mu anděl Páně přikázal.
Slova svatého evangelia podle Matouše.
Jakub byl otec Josefa, muže Marie, z které se narodil Je-žíš, nazývaný Kristus. S narozením Ježíše Krista to bylo takto: Jeho matka Ma-ria byla zasnoubena s Josefem. Ale dříve než spolu začali bydlet, ukázalo se, že počala z Ducha svatého. Protože její muž Josef byl spravedlivý a nechtěl ji vydat pohaně, roz-hodl se tajně se s ní rozejít.
Když už to chtěl udělat, zjevil se mu ve snu anděl Páně a řekl: „Josefe, synu Davidův, neboj se k sobě vzít svou man-želku Marii. Vždyď dítě, které počala, je z Ducha svatého. Po-rodí syna a dáš mu jméno Ježíš; on totiž spasí svůj lid od hříchů.“
Když se Josef probudil ze spánku, udělal, jak mu anděl Páně přikázal.

Eduard / sv. Cyril Jeruzalémský (středa 4. postního týdne)
2026-03-18
Iz 49,8-15
Zl 145
Jan 5,17-30
Barva: Fialová

Vlastimil / sv. Patrik (úterý 4. postního týdne)
2026-03-17
Ez 47,1-9.12
Zl 46
Jan 5,1-3a.5-16
Barva: Fialová

Elena, Herbert / sv. Heribert (pondělí 4. postního týdne)
2026-03-16
Iz 65,17-21
Zl 30
Jan 4,43-54
Barva: Fialová

Ida / sv. Longin (4. neděle postní)
2026-03-15
1Sam 16,1b.6-7.10-13a
Zl 23(22)
Ef 5,8-14
Jan 9,1-41
Barva: Růžová
1. ČTENÍ 1Sam 16,1b.6-7.10-13a
David je pomazán za krále nad Izraelem.
Čtení z první knihy Samuelovy.
Hospodin řekl Samuelovi: „Naplň svůj roh olejem a jdi! Posílám tě k Jesseovi, Betlémanu, protože jsem si vyhlédl krále mezi jeho syny.“
Když (Samuel) přišel a spatřil Eliaba, řekl si: „Jistě tenhle je před Hospodinem jeho pomazaný.“ Hospodin však řekl Samuelovi: „Nevšímej si jeho vzhledu ani vysoké postavy, neboď ho vylučuji. Nedívám se totiž jako člověk; člověk soudí podle zdání, Hospodin vidí do srdce.“
Jesse předvedl před Samuela sedm svých synů, ale Samuel řekl: „Mezi nimi Hospodin nevyvolil nikoho.“ A zeptal se: „Jsou to již všichni chlapci?“ Jesse odpověděl: „Ještě je nejmladší, ten pase stáda.“ Samuel tedy řekl Jesseovi: „Pošli pro něho, neboď nesedneme k jídlu, dokud sem nepřijde.“ Poslal tedy a uvedl ho: byl plavovlasý, s krásnýma očima a milého vzhledu. Tu řekl Hospodin: „Nuže, pomaž ho; to je on.“
Samuel vzal roh s olejem a pomazal ho uprostřed jeho bratrů. Od toho dne i nadále působil s Davidem Hospodinův duch.
Žl 23(22),1-3a.3b-4.5.6 Odp.: 1
Odp.: Hospodin je můj pastýř, nic nepostrádám.
Hospodin je můj pastýř, nic nepostrádám, dává mi prodlévat na svěžích pastvinách, vodí mě k vodám, kde si mohu odpočinout, občerstvuje mou duši.
Odp.
Vede mě po správných cestách pro svoje jméno.
I kdybych šel temnotou rokle, nezaleknu se zla, vždyď ty jsi se mnou. Tvůj kyj a tvá hůl,
ty jsou má útěcha.
Odp.
Prostíráš pro mě stůl před zraky mých nepřátel, hlavu mi mažeš olejem, má číše přetéká.
Odp.
Štěstí a přízeň mě provázejí po všechny dny mého života, přebývat smím v Hospodinově domě na dlouhé, předlouhé časy.
Odp.
2. ČTENÍ Ef 5,8-14
Vstaň z mrtvých, a Kristus tě osvítí.
Čtení z listu svatého apoštola Pavla Efesanům.
Bratři! Byli jste kdysi tmou, ale teď jste světlem v Pánu. Žijte jako děti světla. Ovoce toho světla totiž záleží ve všestranné dobrotě, spravedlnosti a v životě podle pravdy. Zkoumejte, co se líbí Pánu, a nemějte žádnou účast v těch neplodných skutcích tmy; spíše je veřejně odsuzujte. Vždyď člověku je hanba už jen o tom mluvit, co ti lidé potají páchají. Všechno, co se odsoudí, ukáže se v pravém světle. Všecko totiž, na co se vrhne světlo, je potom zřejmé. Proto se říká (v Písmě) : Probuď se, spáči, vstaň z mrtvých, a Kristus tě osvítí.
EVANGELIUM Jan 9,1-41
Šel, umyl se, a když se vrátil, viděl.
Slova svatého evangelia podle Jana.
Ježíš uviděl cestou člověka, který byl od narození slepý. Jeho učedníci se ho zeptali: „Mistře, kdo zhřešil: on sám, nebo jeho rodiče, že se narodil slepý?“
Ježíš odpověděl: „Nezhřešil ani on, ani jeho rodiče, ale mají se na něm zjevit Boží skutky. Musíme konat skutky toho, který mě poslal, dokud je den. Přichází noc, kdy nikdo nebude moci pracovat. Pokud jsem na světě, jsem světlo světa.“
Po těch slovech plivl na zem, udělal ze sliny bláto, potřel mu tím blátem oči a řekl mu: „Jdi se umýt v rybníku Siloe“ – to slovo znamená „Poslaný“. Šel tam tedy, umyl se, a když se vrátil, viděl.
Sousedé a ti, kteří ho dříve vídali žebrat, se ptali: „Není to ten, který tu sedával a žebral?“ Jedni tvrdili: „Je to on.“ Jiní říkali: „Není, ale je mu podobný.“ On řekl: „Jsem to já.“ Ptali se ho tedy: „Jak to, že teď vidíš?“
On odpověděl: „Člověk jménem Ježíš udělal bláto, pomazal mi oči a řekl: „Jdi k Siloe a umyj se!“ Šel jsem tedy, umyl se a vidím.“ Ptali se ho: „Kde je ten člověk?“ Odpověděl: „To nevím.“
Přivedli toho bývalého slepce k farizeům. Ten den, kdy Ježíš udělal bláto a otevřel mu oči, byla zrovna sobota. Také farizeové se ho znovu vyptávali, jak nabyl zraku. On; jim odpověděl: „Přiložil mi na oči bláto, umyl jsem se a vidím.“
Někteří farizeové říkali: „Ten člověk není od Boha, protože nezachovává sobotu.“ Jiní ale namítali: „Jak by mohl hříšný člověk dělat takové zázraky?“ A nemohli se dohodnout. Znovu se tedy zeptali toho slepého: „Co ty o něm říkáš, když ti otevřel oči?“ On odpověděl: „Je to prorok.“
Židé však tomu nechtěli věřit, že byl slepý a že nabyl zraku, až si zavolali rodiče toho uzdraveného slepce a zeptali se jich: „Je to váš syn, o kterém vy říkáte, že se narodil slepý? Jak to, že teď vidí?“ Jeho rodiče odpověděli: „Víme, že je to náš syn a že se narodil slepý. Ale jak to přijde, že teď vidí, to nevíme, a kdo mu otevřel oči, to my nevíme. Zeptejte se jeho. Je dospělý, aď mluví sám za sebe.“ To jeho rodiče řekli, protože se báli židů. Židé se už totiž usnesli, aby každý, kdo Ježíše vyzná jako Mesiáše, byl vyloučen ze synagógy. Proto jeho rodiče řekli: „Je dospělý, zeptejte se jeho.“
Zavolali tedy ještě jednou toho bývalého slepce a řekli mu: „Vzdej Bohu chválu! My víme, že ten člověk je hříšník.“ On odpověděl: „Zda je hříšník, to nevím, ale vím jedno: že jsem byl slepý, a teď vidím.“ Zeptali se ho tedy: „Co s tebou udělal? Jak ti otevřel oči?“ Odpověděl jim: „Už jsem vám to řekl, ale jako byste to neslyšeli. Proč to chcete slyšet znovu? Chcete se snad i vy stát jeho učedníky?“
Osopili se na něj: „Ty jsi jeho učedník! My jsme učedníci Mojžíšovi. My víme, že k Mojžíšovi mluvil Bůh, o tomhle však nevíme, odkud je.“
Ten člověk jim odpověděl: „To je skutečně divné, že vy nevíte, odkud je – a otevřel mi oči. Víme, že hříšníky Bůh neslyší, ale slyší toho, kdo je zbožný a plní jeho vůli. Od věků nebylo slýcháno, že by někdo otevřel oči slepému od narození. Kdyby tento člověk nebyl od Boha, nic by nedokázal.“
Řekli mu: „V hříších ses celý narodil – a ty nás chceš poučovat?“ A vyhnali ho. Ježíš se dověděl, že ho vyhnali; vyhledal ho a řekl mu: „Věříš v Syna člověka?“ Odpověděl: „A kdo je to, pane, abych v něho uvěřil?“ Ježíš mu řekl: „Viděls ho: je to ten, kdo s tebou mluví.“ On na to řekl: „Věřím, Pane!“ a padl před ním na kolena.
Ježíš prohlásil: „Přišel jsem na tento svět soudit: aby ti, kdo nevidí, viděli, a kdo vidí, oslepli.“ Slyšeli to někteří farizeové, kteří byli u něho, a řekli mu: „Jsme snad i my slepí?“ Ježíš jim odpověděl: „Kdybyste byli slepí, neměli byste hřích. Vy však říkáte: „Vidíme“. Proto váš hřích trvá.“

Rút, Matylda / sv. Matylda (sobota 3. postního týdne)
2026-03-14
Oz 6,1-6
Zl 51
Lk 18,9-14
Barva: Fialová

Růžena / sv. Patricie (Vlasta) (pátek 3. postního týdne)
2026-03-13
Oz 14,2-10
Zl 81
Mk 12,28b-34
Barva: Fialová

Řehoř / sv. Kvirin (čtvrtek 3. postního týdne)
2026-03-12
Jer 7,23-28
Zl 95
Lk 11,14-23
Barva: Fialová

Anděla / sv. Eulogius z Kordoby (středa 3. postního týdne)
2026-03-11
Dt 4,1.5-9
Zl 147
Mt 5,17-19
Barva: Fialová

Viktorie / sv. Jan Ogilvie (úterý 3. postního týdne)
2026-03-10
Dan 3,25.34-43
Zl 25
Mt 18,21-35
Barva: Fialová

Františka / sv. Františka Římská (pondělí 3. postního týdne)
2026-03-09
2Kral 5,1-15a
Zl 42
Lk 4,24-30
Barva: Fialová

Gabriela / sv. Jan z Boha (3. neděle postní)
2026-03-08
Ex 17,3-7
Zl 95(94)
Rim 5,1-2.5-8
Jan 4,5-42
Barva: Fialová
Úmysl mše svaté: Za Františka Peterky a celou živou rodinu.

Tomáš / sv. Perpetua a Felicita ( Blažena) (sobota 2. postního týdne)
2026-03-07
Mich 7,14-15.18-20
Zl 103
Lk 15,1-3.11-32
Barva: Fialová

Miroslav / bl. Friedrich (Bedřich, Miroslav) (pátek 2. postního týdne)
2026-03-06
Gn 37,3-4.12-13a.17b-28
Zl 105
Mt 21,33-43.45-46
Barva: Fialová

Kazimír / sv. Teofil (Bohumil) (čtvrtek 2. postního týdne)
2026-03-05
Jer 17,5-10
Zl 1
Lk 16,19-31
Barva: Fialová

Stela / sv. Kazimír (středa 2. postního týdne)
2026-03-04
Jer 18,18-20
Zl 31
Mt 20,17-28
Barva: Fialová

Kamil / sv. Kunhuta (úterý 2. postního týdne)
2026-03-03
Iz 1,10.16-20
Zl 50
Mt 23,1-12
Barva: Fialová

Anežka / sv. Simplicius (pondělí 2. postního týdne)
2026-03-02
Dan 9,4b-10
Zl 79
Lk 6,36-38
Barva: Fialová

Bedřich / sv. Suitbert (2. neděle postní)
2026-03-01
Gn 12,1-4a
Zl 33(32)
2Tim 1,8b-10
Mt 17,1-9
Barva: Fialová
1. ČTENÍ Gn 12,1-4a
Povolání Abraháma, praotce Božího lidu.
Čtení z první knihy Mojžíšovy.
Hospodin řekl Abrámovi:
„Vyjdi ze své země, ze svého příbuzenstva a ze svého otcovského domu do země, kterou ti ukážu. Udělám z tebe veliký národ a požehnám ti, oslavím tvé jméno a budeš pramenem požehnání. Požehnám těm, kdo ti budou žehnat, a prokleji ty, kdo tě budou proklínat. V tobě budou požehnána všechna pokolení země.“
Abrám se vydal na cestu, jak mu řekl Hospodin.
Žl 33 (32), 4-5. 18-19. 20+22 Odp: 22a
Odp.: Aď spočine na nás, Hospodine; tvé milosrdenství.
Hospodinovo slovo je správné,
spolehlivé je celé jeho dílo. Miluje spravedlnost a právo,
země je plná Hospodinovy milosti.
Odp.
Hospodinovo oko bdí nad těmi, kdo se ho bojí, nad těmi, kdo doufají v jeho milost,
aby jejich duše vyrval ze smrti, aby jim život zachoval za hladu.
Odp.
Naše duše vyhlíží Hospodina, on sám je naše pomoc a štít.
Aď spočine na nás, Hospodine, tvé milosrdenství, jak doufáme v tebe.
Odp.
2. ČTENÍ 2 Tim 1,8b-10
Bůh nás volá a osvěcuje.
Čtení z druhého listu svatého apoštola Pavla Timotejovi.
Milovaný! Bůh ti dej sílu, abys nesl jako já obtíže spojené s hlásáním evangelia. On nás spasil a povolal svým svatým povoláním, a to ne pro naše skutky, ale z vlastního rozhodnutí a pro milost, kterou nám dal v Kristu Ježíši před dávnými věky. Ale to se projevilo teprve nyní, když přišel náš spasitel Kristus Ježíš. On zlomil moc smrti a přinesl nám světlo nepomíjejícího života v evangeliu.
EVANGELIUM Mt 17,1-9
Ježíšova tvář zazářila jako slunce.
Slova svatého evangelia podle Matouše.
Ježíš vzal s sebou Petra, Jakuba a jeho bratra Jana a vyvedl je na vysokou horu, aby byli sami. A byl před nimi proměněn: jeho tvář zazářila jako slunce a jeho oděv zbělel jako světlo. A hle – ukázal se jim Mojžíš a Eliáš, jak s ním rozmlouvají.
Petr se ujal slova a řekl Ježíšovi: „Pane, je dobře, že jsme tady. Chceš-li, postavím tu tři stany: jeden tobě, jeden Mojžíšovi a jeden Eliášovi.“ Když ještě mluvil, zastínil je najednou světlý oblak, a hle – z oblaku se ozval hlas: „To je můj milovaný Syn, v něm mám zalíbení; toho poslouchejte!“ Jak to učedníci uslyšeli, padli tváří k zemi a velmi se báli.
Ježíš přistoupil, dotkl se jich a řekl: „Vstaňte, nebojte se!“ Pozdvihli oči a neviděli nikoho, jen samotného Ježíše. Když sestupovali s hory, přikázal jim Ježíš: „Nikomu o tom vidění neříkejte, dokud nebude Syn člověka vzkříšen z mrtvých.“

Lumír / sv. Roman (sobota 1. postního týdne)
2026-02-28
Dt 26,16-19
Zl 119
Mt 5,43-48
Barva: Fialová

Alexandr / sv. Gabriel od Bolestné Panny Marie (pátek 1. postního týdne)
2026-02-27
Ez 18,21-28
Zl 130
Mt 5,20-26
Barva: Fialová

Dorota / sv. Alexandr (čtvrtek 1. postního týdne)
2026-02-26
Est 4,17n.p-r.aa-bb.gg-hh
Zl 138
Mt 7,7-12
Barva: Fialová

Liliana / sv. Valburga (středa 1. postního týdne)
2026-02-25
Jon 3,1-10
Zl 51
Lk 11,29-32
Barva: Fialová

Matěj / sv. Modest (úterý 1. postního týdne)
2026-02-24
Iz 55,10-11
Zl 34
Mt 6,7-15
Barva: Fialová

Svatopluk / sv. Polykarp (pondělí 1. postního týdne)
2026-02-23
Lv 19,1-2.11-18
Zl 19
Mt 25,31-46
Barva: Fialová

Petr / svátek Stolce sv. Petra (1. neděle postní)
2026-02-22
Gn 2,7-9;3,1-7
Zl 51(50)
Rim 5,12-19
Mt 4,1-11
Barva: Fialová
1. ČTENÍ Gn 2, 7-9; 3, 1-7
Stvoření a hřích prvních lidi.
Čtení z první knihy Mojžíšovy.
Hospodin Bůh uhnětl člověka z prachu hlíny a vdechl do jeho nozder dech života, a tak se stal člověk živou bytostí.
Potom Hospodin Bůh vysázel zahradu v Edenu na východě a usadil tam člověka, kterého uhnětl. Hospodin Bůh dal z půdy vyrůst rozmanitým stromům, líbezným na pohled, (jejichž ovoce) je chutné k jídlu, i stromu života uprostřed zahrady a stromu poznání dobra a zla.
Had byl nejlstivější ze všech polních zvířat, která Hospodin Bůh udělal. Pravil ženě: „Řekl ( skutečně ) Bůh: Nejezte ze žádného stromu v zahradě?“
Žena odpověděla hadovi: „Smíme jíst z ovoce každého stromu v zahradě, jen z ovoce stromu,; který je uprostřed zahrady – pravil Bůh – nesmíte jíst a ani se ho nedotýkejte, abyste nezemřeli.“
Had nato ženě: „Ne, nezemřete. Naopak, Bůh ví, že kdybyste z něho jedli, otevřou se vaše oči a budete jako Bůh poznávat dobro i zlo.“
Žena viděla, že (ovoce) stromu je chutné k jídlu, vábné na pohled, lákavé pro poznání moudrosti, a proto si z něho utrhla a jedla, a dala též svému muži; byl s ní a jedl. Tu se jim oběma otevřely oči a zpozorovali, že jsou nazí. Sešili tedy fíkové listy a udělali si zástěry.
Žl 51 (50), 3-4. 5-6a. 12-13. 14+17 Odp.: srv. 3a
Odp.: Smiluj se, Pane, neboď jsme zhřešili.
Smiluj se nade mnou, Bože, pro své milosrdenství, pro své velké slitování zahlaď mou nepravost. Úplně ze mě smyj mou vinu
a očist mě od mého hříchu.
Odp.
Neboď já svou nepravost uznávám, můj hřích je stále přede mnou.
Jen proti tobě jsem se prohřešil, spáchal jsem, co je před tebou zlé.
Odp.
Stvoř mi čisté srdce, Bože! Obnov ve mně ducha vytrvalosti. Neodvrhuj mě od své tváře
a neodnímej mi svého svatého ducha.
Odp.
Vraď mi radost ze své ochrany a posilni mou velkodušnost. Otevři mé rty, Pane,
aby má ústa zvěstovala tvou chválu.
Odp.
2. ČTENÍ Řím 5, 12-19
Kde se rozmnožil hřích, v míře ještě daleko štědřejší se ukázala milost.
Čtení z listu svatého apoštola Pavla Římanům.
Bratři! Jako skrze jednoho člověka přišel na tento svět hřích a skrze hřích smrt, a tak smrt přešla na všechny lidi, protože všichni zhřešili . . . Hřích ovšem byl na světě už před Zákonem – jenomže kde není žádný zákon, tam se hřích nepřičítá. Přesto smrt uplatňovala svou moc od Adama do Mojžíše i nad lidmi, kteří se neprohřešili nějakým podobným přestoupením jako Adam. Tento Adam je protějškem toho, který měl přijít.
Ale s Božím darem není tomu tak, jak to bylo s proviněním. Kvůli provinění jednoho ovšem celé množství propadlo smrti. Ale ještě tím hojněji se celému množství lidí dostalo Boží přízně a milostivého daru prostřednictvím jednoho člověka, Ježíše Krista. A není tomu s darem tak, jako s hříšným skutkem onoho jednoho člověka. Neboď rozsudek nad proviněním toho jednoho přinesl odsouzení, kdežto Boží dar vede z mnoha provinění k ospravedlnění. Jestliže kvůli provinění jednoho člověka začala skrze toho jednoho člověka vládnout smrt, tím spíše v síle nového života budou kralovat skrze jednoho, totiž Ježíše Krista, ti, kdo v hojnosti dostávají milost a dar ospravedlnění.
Nuže tedy: jako provinění jednoho člověka přineslo odsouzení celému lidstvu, tak zase spravedlivý čin jednoho člověka přinesl celému lidstvu ospravedlnění, které dává život. Jako se totiž celé množství stalo neposlušností jednoho člověka hříšníky, tak zase poslušností jednoho se celé množství stane spravedlivými.
EVANGELIUM Mt 4, 1-11
Ježíš se čtyřicet dní postí a je pokoušen.
Slova svatého evangelia podle Matouše.
Ježíš byl vyveden od Ducha na poušď, aby byl pokoušen od ďábla. Když se postil čtyřicet dní a čtyřicet nocí, nakonec vyhladověl.
Tu přistoupil pokušitel a řekl mu: „Jsi-li syn Boží, řekni, aď se z těchto kamenů stanou chleby.“
On však odpověděl: „Je psáno: „Nejen z chleba žije člověk,
ale z každého slova, které vychází z Božích úst.“ “ Potom ho ďábel vzal s sebou do Svatého města, postavilho na vrchol chrámu a řekl mu: „Jsi-li syn Boží, vrhni se dolů. Je přece psáno: „Svým andělům dá o tobě příkaz, takže tě ponesou na rukou, abys nenarazil nohou na kámen.“ “
Ježíš mu odpověděl: „Také je psáno: „Nebudeš pokoušet Pána, svého Boha.“ “
Zase ho vzal ďábel s sebou na velmi vysokou horu, ukázal mu všecka království světa i jejich slávu a řekl mu: „To všecko ti dám, jestliže padneš a budeš se mi klanět.“
Tu mu Ježíš řekl: „Odejdi, satane! Neboď je psáno: „Pánu, svému Bohu, se budeš klanět a jen jemu sloužit.“ “ Potom ho ďábel nechal – i přistoupili andělé a sloužili mu.

Lenka / sv. Petr Damiani (sobota po Popeleční středě)
2026-02-21
Iz 58,9b-14
Zl 86
Lk 5,27-32
Barva: Fialová
